La Seguretat Social ve garantida, a Espanya, per l'article 41 de la Constitució Espanyola de 1978 que diu que "Els poders públics mantindran un règim públic de Seguretat Social per a tots els ciutadans que garanteixi l'assistència i prestacions socials suficients davant situacions de necessitat, especialment en cas de desocupació. L'assistència i prestacions complementàries seran lliures".
Com a norma de desplegament més important, la Seguretat social a Espanya està regulada pel Reial Decret Legislatiu 1/1994 de 20 de juny, pel qual s'aprova el text refós de la Llei General de la Seguretat social. Aquesta norma ha sigut modificada en nombroses ocasions, per la qual cosa per a consultar-la és convenient disposar d'una edició actualitzada o a una base de dades de legislació.
La finalitat de la Seguretat social és garantir a les persones compreses al seu camp d'aplicació (per realitzar una activitat professional o per complir els requisits exigits en la modalitat no contributiva, així com als familiars o assimilats que tingueren a càrrec seu), la protecció social adequada enfront de les contingències i en les situacions que contempla la llei.
El camp d'aplicació, a efectes de la modalitat contributiva, comprèn els espanyols que resideixin a Espanya i els estrangers que resideixin o es trobin legalment a Espanya, sempre que, en ambdós supòsits, exerceixin la seva activitat en territori nacional:
A efectes de la modalitat no contributiva, estaran compresos els espanyols que resideixin a Espanya.